Na Dodika je te godine u Sarajevu gledano kao na čovjeka širokih pogleda i shvatanja, kao na čovjeka koji je pomagao Bošnjacima spasavajući ih od ratnog zla, naglašava Jovanović.
“Dodik se jedini u skupštini suprotstavljao Karadžiću i Mladiću. On je čovjek koji je rekao da su njih dvojica u Srebrenici počinili genocid”.
On takođe podsjeća da je Milorad Dodik bio nezadovoljan dolaskom visokog predstavnika u BiH Kristijana Šmita, kojeg ne priznaje, ali da mu je Šmit, kako kaže, bio dobar kad je ugurao Dragana Čovića u vlast jer mu je to odgovaralo.
“Mi se svakog 5. avgusta na Rači sjetimo krajiških Srba. Dodik se uvijek pojavljuje na takvim skupovima, ja ga tamo viđam i to je u redu. Mislim da i treba da dođe. Međutim, ne može on jednog dana da bude na skupu na kojem oplakujemo zločine hrvatske vojske nad našim narodom, a da drugog dana ide sa onima koji su Bulevar Alekse Šantića u Mostaru preimenovali u Bulevar Mileta Budaka i pravi koaliciju, da mu Čović bude brat rođeni”, kategoričan je Jovanović.
Jovanović smatra da je loše što Dodik danas ima loš položaj u Sarajevu.
“Mislim da je loše što nije bilo načina da se objasni Dodiku zašto je za BiH važno da bude u NATO. Podsjećam vas da je on bio za taj isti NATO prije 10 ili 15 godina. Zašto? Zato što je politička životinja, koja kaže u redu, ja ću to da uradim da bih politički opstao”, jasan je Jovanović.
U tom kontekstu Jovanović objašnjava i Dodikovo pjevaje pod šatorom i priču o ugroženosti Republike Srpske.
“Kad Dodik priča o ekonomiji, gradnji puteva i većem standardu, narod ćuti. Kad vikne “Ne damo Srpsku”, narod pada u euforiju. Kad dohvati mikrofon i pjeva, onda je to pravi miting”, objašnjava Jovanović.
On je prosto prihvatio da ide onim putem kojim ga život vodu i koji mu odgovara, zaključuje Jovanović.